Alla dör. Eller... Får jag börja om? Alla förtjänar att få dö.
Jag skulle dö av ålderdom. Det var i alla fall min plan.
Mitchell skulle dö ärofullt i strid.
lnte frusen, ensam och livrädd.
Han trodde inte att döden skulle le.
Döden var alltid given, nåt vi alla hade framför oss.
Men inte Mitchell.
Döden innebär inte slutet för en vampyr...
...utan början.
Här är vi nu -- förbisedda och glömda.
Onaturliga och övernaturliga.
Vi är åskådare till dansen.
Jag var i alla fall omgiven av mina vänner och min familj.
Det värsta med att vara ett spöke är ensamheten.
Man skulle göra vad som helst för lite tröst.
Känslan av hud mot hud som säger.: ''Allt är bra nu. Jag är här. ''
Det är en hunger, en instinkt.
Man kan till och med dra med sig andra in i de dödas värld.
Även om man gör dem till monster också.
Sen har vi dem som är som George.
De som borde ha dött.
Men de går, skakade och blodiga, från tågkraschen.
Men till vilket pris?
De är ärrade.
Förändrade.
Nu är de också monster. Avvikelser.
Såna som existerar i mardrömmar-- den stora stygga vargen.
Vad har vi då att se fram emot, vi flyktingar?
Dödens lösdrivare.
Jag skojade bara.
Kanske, om vi fortfarande förtjänar nåd...
...hittar vi varandra.
--Hej! --En stor pizza.
Behåll växeln.
--Hur länge har du varit pizzabud? --Ett par månader.
--Kunde du köra moped innan? --Nej, vi fick lära oss det.
Du hatar väl pizza. Du säger nog till din tjej: ''lnte pizza till middag!''
--Jag bor med min pappa. --Vi ses!
Han kunde se mig! Det händer ofta nu, även med normala människor.
När jag slängde soporna åkte en kille förbi och ropade: ''Slampa!''
--Vill ni ha te? --Du gör te hela tiden.
Det står koppar överallt. När jag ska göra te går det inte--
--för allt te är slut. Och du kan inte ens dricka te!
Du kan inte dricka det, men du brygger det. Jag blir galen!
--Det får mig att känna mig normal. --Du är ett spöke!
Visst. -- Är du klar med de här?
--Ska ni gå? --Ja. Det är hans tid i månaden.
Jaha. Det saknar jag inte.
Jag fick kura ihop mig i soffan. Sa nån nåt så bet jag ifrån.
Jösses... l ditt fall är det väl möjligt att det blir så. Bitandet...
--Vi ses. --Visst! Vi ses, killar!
Du borde vara glad för hennes skull. Folk kan se henne! Hon kan gå ut.
Andras hus drabbas av gråsuggor. Varför fick vi det snälla spöket?
Det måste finnas nåt olöst med hennes död. Därför är hon kvar.
--Det är orättvist. --Precis! Hennes död var orättvis.
Nej, det är orättvist att hon drar fram så mycket disk.
--Vad ska du göra? --Jag jobbar en timme.
Sen säger jag att jag måste gå, och gömmer mig i isoleringsrummet.
Bra. Jag släpper ut dig i morgon bitti.
Jösses, Mitchell! Det är svårt att hitta här.
Jag hittade inte intensivavdelningen.
--Vad gör du här, Seth? --Herrick vill rekrytera mer taktiskt.
Rika människor med makt. lnga luffare eller folk som somnar på nattbussen.
Lauren var ett bra val. Hon är i alla fall snygg.
--Han här sitter i kommunfullmäktige. --Låt honom vara.
--Vad då? Vill du vara med? --Nej, jag...
--Jag har slutat. --Jag har hört det förut.
Vad har han för blodgrupp? A+.
--Det smakar som Jacob's Creek. --Gå bort från sängen.
Minns du den manliga studenten? Var det --58 eller --59?
Eller du och Herrick och tjejen på hotellet eller paret i parken?
Du kan inte sluta. Vi är som vi är.
Kom igen. Bara ett smakprov, en liten smutt.
--Låt honom vara. --Annars?
När sög du blod senast? Du skakar och svettas.
Vakta dörren. Jag har ett jobb att sköta.
Jag struntar vem du känner. Säg åt Herrick att sjukhuset är förbjudet.
Jag vill varna dig...vänner emellan.
Du får det tufft utan oss.
Jag tänkte: ''Om jag inte reser nu...''
Mina kompisar har gift sig och fått barn och stannat kvar.
--Vem var hon? --Lauren. Hon jobbade här.
--När dog hon? --Ett tag innan du började här.
--Hon var jättevacker. --De ska ha en minnesgudstjänst.
--George! --Hej, Mitchell.
--Måste inte du gå? --Fan! Jag måste gå...nu.
--Jag har rast om tio minuter. --Vi ses.
lngen brådska.
Hallå! Vad gör ni?
Det här blir kontor när de bygger flygeln. Titta så det ser ut!
Möblerna är sönderslagna. Har de förvarat mentalsjuka här, eller?
Åh, nej!
...så jag kände mig ensam. Förstår du? Mitchell?
Mitchell? Mår du bra? Dina händer skakar.
Ja... Jag slutade röka för ett par veckor sen.
Är du tillsammans med nån?
Jag försökte vara sofistikerad, men framstod som efterbliven.
--Jag är en riktig idiot. --Det gör inget.
För att svara på din fråga... Nej.
Mina förhållanden har följt samma mall. De har varit korta--
--och de har inte slutat bra. Det måste jag ändra på.
Jag kan inte fortsätta såra folk. Jag vill ha nåt fint och normalt.
--Men vissa säger att det inte går. --Vilka då?
Vänta lite.
Rummet är fullt av folk. Jag har bara 40 minuter på mig.
--Det blir bra här. --Jag kan inte stanna här.
--Jag måste gå. --Vänta!
Spring inte bara in här. Du kan döda nån.
Kom med hem i stället. Du kan inte alltid skilja på rollerna.
Det här är en del av dig. Det är säkrare hemma. George!
Hej. Hur står det till?
Förlåt.
Hej, kompis. Vad flyr du ifrån?
Nej, nej, nej!
--Du har rätt, vi åker hem. --Va?
Det är säkrare där. Kan vi åka nu?
--Var det inte din tid i månaden? --Han ska göra det här.
--Jag har precis dammsugit. --Dra för fönstren och sätt på musik.
Vi säger att vi har fest. -- Ställ undan allt som du är rädd om.
--Vad ska vi göra? --Sticka härifrån.
Får jag titta på?
Jag vill se vad som händer.
Det är inte som när du var sex år och såg din katt få kattungar.
--Det är privat. --Du har sett mig efter döden.
--Du kan inte skada mig. --Låt henne se. Det är en del av dig.
Visst. Håll dig i köket, utom synhåll för den.
Jag vet inte vad den gör om den ser dig.
Det är på gång.
Nån har flyttat in i nummer 18.
George?
Han är borta.
--Hej. --Hej.
Åh, nej! Var är alla våra saker? Vad gjorde den?
Vi räddade det vi kunde, men jag har tio sopsäckar i sovrummet.
Vi måste tyvärr åka till lkea.
Gå ut ni, så städar jag klart.
--Owen ringde! --Vem då?
Er hyresvärd, min fästman. Före detta fästman.
--Han kommer hit. --Varför då?
--Han vill träffa oss. --Ni har bott kvar längst.
--De andra trivdes inte så bra. --Varför sa du inte nej?
Jag försökte, men hon sparkade mig på smalbenet.
--Ska du vara här när han kommer? --Självklart!
Jag ska självklart gömma mig. -- Jag har skrivit ner några frågor.
--''Ligger du med Janey Harris?'' --Hon har alltid gillat Owen.
--''Har min syster fått barn?'' --De har försökt jättelänge.
Är ni dumma? Det är Annies ex som kommer.
Han begravde dig. Du kan inte ens vara i närheten av huset.
Jag måste få se honom. Vi var förlovade!
Tänk på vad som skulle hända om han såg dig.
--Det skulle försätta oss i fara. --Det här handlar bara om dig.
Du förlorade din älskade, och då får inte jag träffa min.
--Vad är det värsta som kan hända? --Vi kan bli fördrivna!
--Vi måste skydda hushållet. --Du har slagit sönder hushållet.
Det... Det var inte jag.
--Det avgör saken. -- Annie? --Då så...
--Glöm inte: Janey Harris. --Ni är galna.
Fråga om kranen... Nej, jag gör det.
Jag sköter snacket. Vi är två killar som hyr ett hus.
Det är helt naturligt. Vi måste bara uppföra oss normalt.
Lycka till med det.
Hej! Jag heter Mitchell och det här är George.
Hej! Hur står det till?
--Var är alla möbler? --Jo...
Vi vill leva minimalistiskt.
Det är lätt att bli förförd av 2000--talets prylar.
Man tror att en soffa eller en fåtölj gör en lycklig.
Borde vi inte sträva efter nåt mer andligt, mer åt zen--hållet?
Jag trodde att ni skulle måla och hade ställt undan möblerna.
Ja, det hade varit mer logiskt.
--George... Se efter vad det var. --Visst. Tack, Mitchell.
--Vill du ha nåt att dricka? --Jag tar gärna en öl.
--Vad gör du? --Jag ville se honom. Jag gömmer mig.
Är du inte klok? Han ser dig och dör av chock.
Annie... Det är inget alternativ.
...och efter ett tag kommer vattnet. Det driver George till vansinne.
Jag ska kolla upp det. Det är skönt att ha er här.
Det fungerade inte med de förra hyresgästerna. Skål.
De hörde talas om det som hände och lät fantasin skena i väg.
--Vet du vad som hände min fästmö? --Mäklaren nämnde nåt om det.
Jag har knappt varit tillbaka sen dess. Det känns skumt att vara här.
Vad hände? Gör det nåt att jag frågar?
Vi var nyinflyttade. Det var mörkt. Jag hade inte kopplat in all el.
Hon stod längst upp i trappan och... Jag vet inte.
De sa att hon måste ha ramlat konstigt eller nåt.
--Hurdan var hon? --Annie?
Hon var snäll, rolig och smartare än hon trodde.
Och hon var min.
Jag tror att folk kan lämna efter sig ett eko där de bodde.
De tidigare hyresgästerna kände nåt. Det kanske var nåt sånt.
--De sa att det var läskigt. --Nej, det är bra. Vi trivs.
--Vad var det? --Vad då? Det var en duva.
--En duva? Fick du ut den? --Jag dödade den.
--Dödade du den? --Ja, med en sko.
--Jag måste gå. --Jaså?
--Trevligt att träffas. --Ring om det är nåt.
--Vi trivs jättebra. --Tack.
Hur höll du dig så lugn? Du måste vara spion.
Du måste vara utbildad. Du höll dig verkligen lugn.
Han älskade dig väldigt mycket. När han pratade om dig...
--Du gjorde honom lycklig. --Frågade du om kranen?
--Är den här hans? --Vad då?
--Flaskan. Är den hans? --Ja.
Tack så mycket. Vill ni se det igen? Tittar ni?
Är det säkert? Ni tittar inte. Nu händer det!
Tack så mycket.
Jag måste tyvärr gå.
--En gång till. --Vi får ta det en annan gång.
Fick du inte mitt meddelande? Det här är inget skafferi, Herrick.
--Vi oroar oss för dig. --Vi ska ju ligga lågt.
Ni kommer hit och ger er på folk när de sover.
--Vem gjorde det? --Seth sa...
Jag måste berätta en sak om Seth.
Han är en idiot.
Men det får en att fundera på reglerna vi lever efter.
Här är en tanke: Tänk om världen kände till att vi fanns.
Tänk om de hade ett val.
Säljer du varm choklad? Bra. -- Vill du ha?
--Nej. --En kopp varm choklad, tack.
--När började du? --Klockan två.
--Vilka kommer hit på natten? --Mest personalen.
Men även föräldrar från barnavdelningen.
De turas om att komma hit, och köper kaffe utan att dricka upp det.
De uppskattar säkert ditt jobb.
--Jag bjuder. --Vad snällt. Sköt om dig.
--Vad var det för trick? --Det var gott uppförande.
Vad gör vi när folk vet vilka vi är? Börjar vi omvända alla?
Nej, en sak i taget. Men det är såna idéer vi behöver nu.
--De som vägrar, då? --Du välkomnade mig med öppna armar.
--Det var äckligt! Smaka. --Jag ville rädda mina mannar.
Så fint gjort av dig att bli odödlig--
--så att dina vänner kunde tyna bort på sjukhus och ålderdomshem.
Jag skojade! Jag retas bara med dig.
Erbjuder man evigt liv till folk och deras älskade och barn--
--så blir köerna milslånga. Vi går upp till barnavdelningen.
Tror du att nån av föräldrarna som hon nämnde skulle nobba oss?
Du har tänkt på det, eller hur?
De fick sin chans. Vi gav paradiset till dem, och titta vad de gjorde.
--Varför är du så intresserad av mig? --Om läget skulle ändras...
Då vill jag gärna ha dig vid min sida, som på den gamla goda tiden.
Folk beundrar dig. Jag beundrar dig.
--Trots dina egenheter. --Mina egenheter?
Alla spelar en roll, men du verkar gilla det.
--Du har visst slutat suga blod. --Du skulle inte förstå.
Det är vansinnigt. Du är en haj -- var en haj!
Du har säkert en reservplan. Nån som du har förberett.
Så att du har nån nära till hands när du blir sugen igen.
De anropar mig.
Allt förändras, ingen kan stoppa det.
Det är nåt som händer i naturen. De tektoniska plattorna rör sig.
Det enda du och jag kan välja--
--är vilken sida vi står på.
Där har du nåt att fundera över.
Jag ska gå på Laurens minnesgudstjänst. Följer du med?
--Jag vet inte. --Det blir trevligt.
--Eller hemskt. Var inte ni vänner? --lnte direkt. Lite grann mot slutet.
--George! --Hej.
Jag behöver tre örngott. Mrs Nixon kräktes upp sin fiskgratäng.
--Tack för det. --Du har bytt schampo.
--Du brukar dofta vanilj. --Hur vet du det?
--Jag har bra luktsinne. --Gillar du det?
Ja. Du luktar Polo--minttablett. Har du ett hål i mitten?
Vi ses.
--Är du intresserad av henne? --Nej. Jag vet inte. Är du det?
Jag? Absolut inte. Hon är trevlig, men...
Om du gillar henne kan jag...
Det är inte nåt som händer varje dag. Jag vill inte hindra dig.
--Ska jag fråga vad hon känner? --Nej! Jösses!
--Vilka sandlådefasoner. --Så är det att vara kille.
--Varför vill du para ihop oss? --Det vill jag inte alls! Det är...
Det är bara löjligt.
Jag hör efter. Jag kan prata med kvinnor utan att börja gråta.
Jag vet inte. Låt mig fundera på saken.
--Har du sett min telefon? --Nej.
Kranen i köket låter konstigt. Kan du komma och laga den?
Passar det i eftermiddag? Hoppas att allt är bra med dig. George.
Bu!
--Lauren? --Oväntat, va?
Synd att inte Mitchell kom till min minnesgudstjänst.
Han kanske kommer till din.
Vilken blick! Det här måste vara förvirrande. Låt mig förklara.
lnnan jag dog fick jag en underlig sista tanke.
Nu blir den din.
Allt sånt som man är rädd för som barn, monstren under sängen...
De finns på riktigt.
Jag kan inte det här, men borde du inte gråta eller kissa på dig?
--Mitchell gjorde det här mot dig. --Vet du vad han är?
Vänta lite... Kom hit.
Herregud, en varulv! Läskigt.
Hej! Vi har bacon i kylskåpet hemma som blir dåligt...
--Gissa vem jag träffade. --Yoko Ono?
Nej, Lauren. Jag gömmer mig i en källare eller mitt i skogen--
--men du köper en flaska vin och ett paket kondomer.
Varför ska vi försöka bygga upp ett normalt liv--
--när du förvandlar våra vänner till monster?!
För helvete! Vi kände henne. Du lät mig gå på hennes minnesgudstjänst.
Hur tror du att jag har överlevt i 100 år?
Man kan inte fly. Jag har inga lediga dagar, som du.
--Det är så här jag är. --Varför försöker vi i så fall?
--Hej! Förlåt. Har du precis moppat? --Det gör inget.
Vill du ta ett glas med mig? Jag ska sluta skjuta upp saker.
Jag har skjutit upp det beslutet länge. Det lät roligare på damtoan.
--Ja, vafan. --Schyst!
Då ses vi sen.
Herregud!
Owen... Var inte rädd.
George? Det är Owenl
George?
Det är Owen!
Mitchell?
--Tv:n står på. --Han kanske har gått ut.
Hallå! Jag ringde på dörren!
--Du kan vänta i bilen, Janey. --Nej, jag vill stanna.
Ska jag stänga av tv:n?
--Sa du nåt? --Va?
--Sa du nåt? --Nu hör du saker som inte finns.
--Ska du titta på kranen? --Ja.
Det kan ta ett tag. Vänta i bilen.
Jag vill inte missa att se dig reparera nåt.
Jag kan inte sånt här.
Hej. Vad då?
--Hej... --Vi ringde på, men ingen öppnade.
--Det är ingen fara. --Jag fick ditt sms om kranen.
--Kranen? --Ja, du sms:ade mig om kranen.
Just det, kranen!
Så dumt av mig att be dig komma hit när jag inte var hemma.
--Det här är min partner, Janey. --Janey...?
--Harris. Hej. --Hejsan.
Jag kommer tillbaka och tittar på vattentanken.
--Jag kan komma när ni är ute. --Det brukar alltid vara nån hemma.
--Då kommer jag senare i veckan. --Trevligt att träffas.
Hej då.
--Annie... --Jag ville få en chans att förklara!
Du vet inte hur han skulle reagera, men jag visste!
Om han såg mig igen så... Men han kunde inte se mig.
Nu har han nån annan.
Nu får hon kyssa honom och se på när han rakar sig och skrattar.
Jag bär samma kläder som jag dog i. Jag får ingenting!
Hon får honom, och jag får... Jag får er.
När jag blev...
När jag förlorade allt flydde jag.
Jag träffade Mitchell och sen träffade vi dig.
Jag hade i stort sett accepterat det som hade hänt mig.
Och... Sen såg jag henne.
Min före detta. Hon hade träffat nån annan.
Det var så...grymt.
Jag vet hur det känns.
Det känns som att förlora allt ännu en gång.
Hur gick det till?
Vi var på semester i Skottland. Stället vi bodde på--
--låg nära en ravin.
En kväll skulle jag ta en promenad.
Jag har aldrig varit så rädd. Den där varelsen var...
Jag minns att jag tittade på den och kände mig stött.
Den varelsen i vår värld... Det kändes...bara fel.
Attackerade den dig?
En kille, en annan av gästerna, hade följt med ut och...
Han blev dödad.
Den slet upp hans strupe och hans bröstkorg.
Där borta, åt det hållet! Skynda er!
Jag fick bara ett rivsår. Jag överlevde.
--Precis som jag. --Ja. Hurra för oss.
Varför kunde inte Owen se dig?
Jag vet inte.
Chocken kanske orsakade ett bakslag för mig.
Som ett återfall?
Det är så mycket jag inte förstår.
Vad tyckte du om henne? Om Janey?
--Hon är...orange. --Hon jobbar på ett solarium!
Hon tycker att det är snyggt. Hon ser inte klok ut.
Du är mycket sötare och mycket trevligare.
Och mycket mer död.
Är det här en trea eller en femma?
--En trea. --Beccas handstil är hopplös.
Om hon gav mr Davis medicin vid tre så ska han få dem nu.
Om hon gav dem vid fem så ska han ha dem vid tio.
--Fråga henne. --Hon svarar inte på mobilen.
Hon gick ut med din kompis, han snyggingen.
--Vart skulle de? --lngen aning.
Det intresserade mig inte ett skit.
Står det en annan kille där kan jag inte kissa. Löjligt, i min ålder!
Berätta nåt pinsamt om dig själv.
Först för ett halvår sen slutade jag ringa mitt ex på fyllan.
--Det borde jag inte ha sagt! --Jo, det är gulligt och ihärdigt.
Jättegulligt... Jag sitter med spya i håret och skriker: ''Gavin!''
Hur går det med ditt rökfria liv?
lnte så bra. En gång rökare, alltid rökare.
Varför kämpa emot?
Vill du följa med mig hem? Min rumskompis är inte hemma.
Känner du henne?
Får jag slå mig ner?
Ska du inte presentera mig? -- Jag och Mitchell dejtade. En gång.
Det var typ en dejt. Vad pratar ni om?
Med mig pratade han om hur världen fungerar.
Han bjöd i alla fall ut dig. Vi drack vin och åt chips hemma.
--Jag känner igen dig. --Jag var med i tidningen nyligen.
--Ja, jag har sett dig på bild. --Res på dig.
Jag vill se när hon kommer på det. -- Du verkar trevlig.
Vi kan umgås efteråt.
Jag träffade din hårige vän. Jag hade tänkt suga hans blod.
Vad vill du? Skickade Herrick dig?
Du lämnade mig! Du drog in mig i det här och sen lämnade du mig.
Jag vaknade omringad av främlingar. Du borde ha varit där.
De har skickat runt mig som ett föräldralöst barn.
Förlåt.
Följ med mig. Vi kan fly från dem.
Det går inte att komma undan dem.
--De undviker småstäder. --Herregud!
Tror du att jag vill bli räddad?
Vi kan rädda varandra. Det är det jag försöker...
Du fattar inte. Jag vill döda. Deras blod ska rinna nerför min haka.
Jag vill se deras min när de förstår. Jag vill döda mina närstående.
Jag vill att de ska veta. Herrick vill ge folk ett val.
Jag tycker att vi ska ta deras värld.
Jag vill slita deras barn i bitar.
--Tack. --För vad då?
Du kan inte välja dem i stället för oss. Då förlorar du allt.
Vi gör vad som än krävs. Vi släpar tillbaka dig!
Mår du bra? Vad var det om?
Ja... Jag ska åka hem.
--Jaha... Visst. --Det blir bäst så.
Är det på grund av det jag sa om mitt ex?
--Det handlar om mig, inte om dig. --Det har jag aldrig hört före sex.
Det måste vara rekord.
Förlåt. Vill du ha sällskap till taxistolpen?
--Nej, det behövs inte. --Jag vill se så att du är trygg.
Visst. Jag måste bara kissa.
Lauren?
Det är jag. Det är George.
Stygg vovve.
Tyvärr, hon är inte där.
Herregud! Ring efter ambulans!
Det är Mitchell. Bra, titta på mig.
--Vilken rörande scen. --Vad har du gjort?!
--Lugn. Låt henne suga ditt blod. --Titta på mig, Becca.
--Han räddar dig, gumman. --Kan du rädda henne?
--Jag kan inte. --Hon förlorar medvetandet!
--Hon blir snart organdonator. --Gör nåt, Mitchell!
--Mitchell! --Nej, inte en till. Jag kan inte.
Du orsakade det här.
Du förvandlade mig. Det här är ditt fel.
Förlåt, förlåt...!
Hon överlevde inte.
Är det så här det slutar?
De länkar henne till dig och dig till Lauren.
Allt avslöjas och vi förlorar allt.
Nej. De har sina metoder. Kom.
--Vad menar du? --Vi har funnits i tusentals år.
Tror du att det här är första gången?
Vi finns överallt.
Vänta här. Jag ska hitta en taxi.
Mitchell!
Det börjar snart. Det är dags att bestämma sig.
--Jag väljer dem. --Så synd.
Vi ses.
Din lilla hund också.
Jag hade glömt hur de andra är. De är rovdjur.
De består bara av hunger och raseri.
Tänk vad jobbigt det måste vara för honom att inte vara sån.
Borde han ha räddat henne?
Det gjorde han.
Vi borde gå ut, ner till puben. Det skulle göra oss gott.
--Jag vill stanna hemma. --Nej.
--Jag ska bara klä på mig. --Jag vill stanna hemma!
Förlåt.
Jag är trygg här. Det finns monster där ute.
När det bara är vi tre kommer de inte åt oss.
Visst.
l nästa avsnitt
George? Jag vet vad du är!
Vi behöver inte suga blod. Vi kan bara...leka.
--Mina vänner... --De kommer aldrig att förstå dig.
Översättning: Helena Lagerholm www.broadcasttext.com